Preveč sladke hrane, rafiniranih žit (npr. bele moke)… ruši prebavo, povzroča prekomerno hranjenje in kup težav (debelost, kronična utrujenost, diabetes…), s katerimi se srečuje sodobna družba. Poglejmo, kako preveč »prazne« hrane to povzroča in kaj lahko glede tega storimo sami?
Da le sodobni človek oboleva za težavami, značilnimi za civiliziran svet, je v svojih potopisih zabeležil že Alfred Vogel. Težav z debelostjo, slabim zobovjem, sladkorno boleznijo itd. namreč ni opazil pri domorodnih ljudstvih, ki še vedno živijo v tesnem stiku z naravo in se tudi prehranjujejo z naravno hrano. Te pa so se pojavile takoj, ko so ta ljudstva prevzela »civiliziran« način življenja. O tem je npr. pisal tudi Weston Price, zobozdravnik, ki je preučeval stanje zobovja domorodnih ljudstev in njihov način življenja in prehrane. Domorodna ljudstva, ki so se prehranjevala in živela na njihov tradicionalen način, so imela odlično zobovje, brez kariesa, otroci, tisti, ki so prevzeli civiliziran način življenja in prehrane (bel sladkor, bela moka, ….) pa so že kazali znake nepopolno izraščenih zob zaradi preozke čeljusti, poškodb zob zaradi kariesa itd. Sprememba načina življenja in prehrane »v civiliziranem svetu« pa ne vpliva slabo le na zdravje naših zob, temveč povzroča še kup drugih težav, med katerimi je tudi pretirano hranjenje, rušenje prebave, debelost itd.
Kako se ustvarja začaran krog lakote po sladkem ob neustrezni prehrani z visokim glikemičnim indeksom? Ob uživanju hrane, polne belega sladkorja in bele moke (peciva, tortice, čokolade, krofi, kruh, krekerji, testenine, sladki namazi, gazirane pijače, sokovi …) lahko v telesu ustvarimo začaran krog lakote po sladkem in kup zdravstvenih težav. S takšno »hrano in pijačo« namreč kri hitro obremenimo z visokim odmerkom glukoze, saj se takšna hrana hitro prebavi in glukoza hitro sprosti v kri. Ker telo ne potrebuje tako veliko eksplozivnega goriva v obliki glukoze, jo poskuša iz krvi čim hitreje odstraniti. Zato se sprostijo velike količine inzulina, da se glukoza hitro umakne v celice oz. telesna skladišča. Da smo pretiravali s količino zaužitih sladkorjev in bele moke, na primer zaznamo v občutku nemira, hiperaktivnosti, agresije, občutku vročih mišic na stegnih itd. Ko telo višek glukoze na hitro pospravi iz krvi, pa se zgodi, da naenkrat preveč upade nivo glukoze v krvi (to se zgodi približno v 1 do 2 urah po jedi), zaradi česar postanemo utrujeni, zaspani in ponovno lačni. Pri tem je najbolj izrazita prav lakota po sladkem, kar opazimo tako, da nam najbolj dišijo prav sladki prigrizki in sladke pijače. Tako ponovno zaužijemo čokoladico, kekse, peciva, kruh s čokoladnim namazom, kola napitek… in sklenemo začaran krog.
Kadar telo prekomerno obremenjujemo z omenjenimi jedmi, se ta proti presežku glukoze v krvi prične boriti. Glukoza je sicer nujno potrebno gorivo za funkcioniranje vsake celice, če jo je v krvi ravno prav, njen presežek pa je lahko nevaren. Zaradi presežka glukoze v krvi se npr. lahko okvarijo krvne žile. Telo zato višek glukoze shrani v telesna skladišča za glukozo. En način shrambe glukoze je pretvorba le-te v glikogen. Drug pa pretvorba glukoze v trigliceride (maščobne kisline), ki se shranjujejo v jetrih in maščobnih celicah okrog trebuha. Debelost okrog trebuha je, kot vemo, eden od znakov, da nam lahko grozi nevarnost srčnega infarkta. Še več, takšno kopičenje maščob okrog trebuha lahko s časoma povzroči tudi nastanek telesnih vnetij, ki jih prav tako vse bolj povezujejo s srčnim infarktom in možgansko kapjo. Za slednji težavi so bile dolgo (in delno še vedno so) po krivem obtožene nasičene maščobe in holesterol, v resnici pa je velik problem, ki na obolenji vpliva, prav preveliko uživanje rafiniranih, procesiranih oz. enostavnih ogljikovih hidratov (bel sladkor, rafinirana žita). Več o resnicah in zmotah o maščobah ter holesterolu si lahko preberete v k knjigi Resnice in zmote o holesterolu, ki jo lahko prelistate tukaj.
Vse, kar ruši ravnovesje črevesne flore, ruši tudi našo prebavo in povzroča težave, kot so zaprtje, vetrovi, napihovanje, diareja, poškodbe sluznice črevesja, krče, bolečine v trebuhu itd. Poleg antibiotikov, ki močno porušijo ravnovesje črevesne flore, njeno ravnotežje rušijo tudi beli sladkor in bela pšenična moka ter seveda ostale moke iz rafiniranih žit, ki so jim odstranili vlaknine in številne koristne vitamine in minerale.
Beli sladkor to doseže tako, da v črevesju hrani glivico kandido in številne druge potencialno nevarne mikrobe. Če se npr. glivice prekomerno razmnože, to zavre razvoj koristnih mlečnokislinskih mikrobov in poruši ravnovesje črevesne flore, posledično pa še prebavo. Bela moka pa prebavo ruši zaradi pomanjkanja vlaknin, vitaminov in mineralov ter presežka hitro prebavljivega škroba. Od zrnja pšenice po rafiniranju namreč večinoma ostane le-ta. Posledica porušene črevesne flore in prebave pa je tudi slabši izkoristek zaužite hrane in slabša prehranjenost telesa z vitalnimi snovmi, kar še dodatno poveča lakoto in prenajedanje s »prazno« hrano.
»Prazno« hrano oz. rafinirane, procesirane, enostavne ogljikove hidrate zamenjajmo z ogljikovimi hidrati z nizkim glikemičnim indeksom in obiljem vlaknin, vitaminov in mineralov. Mednje npr. sodijo ekološka zelenjava, sadje, stročnice, polnozrnata žita, kot sta npr. oves in ječmen, nadalje kuinoja, ajda itd.
Bel sladkor zamenjajmo z naravnimi sladili, kot so npr. stevija, suho sadje, kokosov sladkor, naravni med, melasa, jacon sirup itd. Slednji je zaradi vsebnosti inulina tudi naravni prebiotik, kar pomeni, da celo pomaga vzdrževati zdravo ravnovesje črevesne flore.
Uživajmo več dobrih maščob. Kot boste brali v knjigi Resnice in zmote o holesterolu, smo prav z izogibanjem domnevno škodljivim maščobam pričeli z večjim uživanjem problematičnih ogljikovih hidratov. Številne študije (stare in nove) namreč že dolgo opozarjajo na to, da nasičene maščobe (maslo, kokosova maščoba, …) in holesterol (jajca…) niso škodljivi za naše zdravje, temveč nasprotno, nujno potrebni, da ostanemo zdravi. Raziskave med drugim razkrivajo tudi, da nam bo z ponovnim preudarnim uživanjem zdravih maščob izginila tudi lakota po sladki oz »prazni« hrani. Še več, izgubili bomo odvečne kilograme, zmanjšali telesna vnetja, okrepili imunski sitem, kosti in zobe … pa tudi izboljšali prebavo. Npr. lavrinska nasičena maščobna kislina, ki je je veliko v kokosovi maščobi, poleg mnogih blagodejnih učinkov pomaga tudi pri uravnavanju črevesne flore. Z borbo proti potencialno patogenim mikrobom - deluje namreč proti glivicam, patogenim bakterijam, virusom in nekaterim parazitom, omogoča rast dobrih mlečnokislinskih mikrobov v črevesju.
Stalno negujmo črevesno floro. Glede na dejstvo, da v črevesju sodobnega človeka živi cca 20 % in ne 80 % koristnih mikrobov, je stalna skrb za črevesno floro nujno potrebna. V ta namen je dobro dnevno uživati hrano, bogato z vlakninami, inulinom in desnosučno mlečno kislino. Med slednje npr. sodijo kislo zelje, repa, zeljnica, sirotka, kisava, koncentrirana fermentirana sirotka A.Vogel Molkosan, kefir, jogurt, mlečnokislinsko fermentirani zelenjavni sokovi … Ob močno porušeni črevesni flori (zaprtje, diareja, jemanje antibiotikov, obsevanje, kemoterapija, rotaviroza…) pa pomislimo tudi na močnejšo krepitev le-te s kvalitetnimi probiotičnimi pripravki, ki so na voljo v lekarnah in specializiranih prodajalnah.
Besedilo: Adriana Dolinar
Prijavite se na brezplačne nasvete in postanite del skupnosti A.Vogel
Nepremišljena uporaba (tudi pri virusnih obolenjih) antibiotikov je skozi leta vodila v odpornost bakterij. Pri virusnih okužbah namreč antibiotiki nimajo moči, medtem ko imajo učinkovine iz ameriškega slamnika protivirusno in protivnetno delovanje.
Čeprav je vnetje ušes zelo neprijetno, antibiotiki niso vselej zares potrebni oziroma koristni.
Doma zdrav, v vrtcu ali šoli pa nenehno bolan?
Za dodatna vprašanja smo vam na voljo na telefonski številki 01 524 02 16 med delavniki od 8. - 16. ure.